Nedräkning!
På rymdmacken fortsätter Peo att berätta sin historia för Garsson.
50!
Rymdskeppet ligger nu i omloppsbana kring den gula planeten Zoltzy.
40!
Alien förklarar att uppdraget är att hämta en sällsynt mossa på planeten.
30!
Peo, Glen och Henrik landar i ökenlandskapet och hittar mossan.
20!
Men de hittar inte uppstrålnings- platsen och hjulspåren är borta.
Tio, nio, åtta, sju...
...sex, fem, fyra, tre...
...två, ett, noll!
Civilisationskoefficient 3,2.
Det behövs ett paradigmskifte här. Dags för ett litet mirakel.
Kômell sálom, gorrëlbenjah!
Nu ska vi se...
Det satte fart på den planeten. Utmärkt! – Garsson, något att dricka!
Garsson! – Ja, visst ja!
–Savidall Aloûgg! Saamit soy? –Savidall Peo. Garsson dollar.
–Geggesan sokk! –Peo Persson. Karramëll!
Ska du säga, din gamle skojare! – Garsson, är allt okej?
–Nu är jag redo för allt! –Vad är det?
Det är min försäkring mot alltför spännande historier.
Jag älskar dina berättelser, men ibland blir de lite väl spännande.
–Då kan jag plocka fram den här. –Alougg är en riktig luring.
–Det är en kanonpryl. Berätta nu! –Har du bytt H34-orna?
–Kollat svetsfogarna, snattat helium? –Ja... Nej! Där fick du mig inte.
–Byt om och skaffa mig en blask. –Okej.
Om ni hade lämnat kvar bilen hade ni ju lättare hittat tillbaka.
Det var precis vad jag sa, men killarna ville absolut ta bilen.
Hjulspåren tar slut i den hårda sanden och det ser mycket illa ut...
Jag vill inte vara kvar här!
–Det här borde ni ha tänkt på. –Håll klaffarna!
–Det var väl din idé att ta bilen. –Bråka inte. Vänta!
Henrik till Mira. Kom.
Mira till Henrik. Kom.
Peo: När Mira fick klart för sig i vilken knipa vi befann oss–
–försökte hon hitta en lösning i skeppsmanualen. Det var inte lätt.
Jag letar på "gula planeten"... Nej, inte gula planeten.
"Uppstrålning", u...
Peo: Men då ringde zonkofonen.
Garsson: Var det Alien som skickade hjälp?
Peo: Det var Emelie från Alingsås som ringde.
Emelie: Jag vet hur de kan hitta tillbaka.
De kan leta efter taxiflaggan som Peo slängde bort.
–Vilken flagga? –Den satt på antennen.
Den bröts av, så Peo slängde den.
Var det där de blev nedstrålade? Bra. Vänta här, lägg inte på.
Mira till Henrik. Ni ska leta efter antennen som Peo slängde i väg.
Den är där ni blev nedstrålade. Kom.
–Antennen? –Hon måste ha blivit tokig.
Nu vet jag! Antennen som du kastade. Den måste vara här i närheten.
Åt det hållet... Det är ju rätta platsen!
–Kikaren! –Äh! Hopplöst.
–Akta lacken! –Nu gäller det liv eller död.
Jag ser något! Nej, vänta...
Där! Ditåt!
–Kom igen! –Kör! Kör!
Rakt fram!
Nu är det så där spännande igen.
–Vad är det i lådan? –Det får du se.
–Hur lång tid hade ni på er? –Knappt en minut.
–Vad skulle hända annars? –Vi skulle bli kvar där för evigt.
Höger! Fortare! Kom igen!
KONSTIGA LJUD FRÅN MOTORN
Inte nu igen! Puffa på! Kom igen!
Skeppet befinner sig ovanför er. Det är uppstrålning om ca...10 sekunder.
Puffa på!
Åtta, sju, sex...
Kom igen!
–...fem, fyra, tre... –Kom igen!
...två, ett, noll!
Nej, vad tyst det är.
Hoppas! Hoppas! Hoppas!
Ni var tvungna att göra det riktigt spännande!
Bilen var en landningsmodul. Vems idé var det att köra omkring i den?
–Gissa! –Egentligen var det alla tre.
Strunt samma! Nästa gång tänker jag vara med och landa.
–Bara killar är ju ingen bra idé. –Inte det där med tjejer och killar!
Jag är trött på er spänning. Jag vet var jag håller till resten av resan.
Vem brukar jämföra killar och tjejer? Det var bara killar som landade.
Medan ni tjafsar tänker jag gå och titta på det där.
–Alien! –Eller som du säger: "Tjej-lien".
Resenärer från planeten Jorden.
Gratulerar! Ni har klarat första delen av ert uppdrag.
Gula planeten var en nybörjarplanet utan några egentliga faror.
Senare kommer ni att få svårare uppgifter.
Men först: resan till nästa svarta hål.
All information finns i färddatorn. Plantera nu mossan i det blå skåpet.
Vi ses efter nästa svarta hål. Lycka till!
–"Nybörjarplanet!" –"Utan några egentliga faror."
Ibland tycker jag att Alien kunde göra det själv, om det är så enkelt.
Är det tröttsamt med rymdäventyr? Ni som var så säkra på att åka!
Alien kan väl vara med oss, och inte visa sig som en tecknad figur.
Han kanske ser ut som en stinkande klump köttfärs!
–Eller som en stor kackerlacka. –Eller som en liten bakterie!
Eller som en liten gumma med stort hår, vårta i pannan och mustasch...
Nu låter du väl fantasin skena i väg.
Nu tycker jag att vi ska vara trädgårdsmästare i rymden.
Borde inte Henrik greja med färddatorn?
–Jo. – Eller hur, Henrik? –Aj, aj, kapten!
Jag börjar få svårt att koncentrera mig. Räkna ut kursen, var det.
Riktningskoefficient 1,003...
...i rät vinkel mot galaxens mitt.
Acceleration 0–0,8...ljushastighet...
Tidsaspekten är...
Nej, nu är jag less! Glen tar varje tillfälle att få vara ensam med Mira.
Om han fick som han ville, skulle jag sitta vid färddatorn resten av resan.
Undrar vad de håller på med när de är ensamma?
Hade de festkläder och stod och gullade med varann?
Det här hände i Henriks huvud. Fantasi, Garsson!
–Var Henrik kär i Mira? –Förälskad...och svartsjuk.
–Har du aldrig varit förälskad? –Nej...nej!
–Jag tror bestämt att du har det. –Strunta i det.
Glen och Mira hade planterat mossan. Henrik styrde mot nästa svarta hål.
–Vad håller du på med? –Jag gillar ju inte trånga utrymmen.
Taxin och rymdskeppet är illa nog, men sova i en bur – aldrig i livet!
Jag gillar min bur. Den är som ett privat disco!
DISCOMUSIK
–Peo, lyssnar du också på sånt? –Ja, men jag gillar musik!
Då kanske du gillar lite jazz.
Absolut, flicka lilla! Du ska få se.
–Peo, det svänger ju! –Yeah! Det här är min bästa vän.
Mira! Peo! Kolla vad jag har hittat!
–Vänta, Peo! –Måste du avbryta?
–Tänk om han har hittat nåt läskigt. –En lavaorm med såna här käkar.
–Nej! –Jag skojade.
–Vad är det där? –Det är min försäkring.
En SLE 3000, en siriansk läskifiserings-eliminator.
Hur funkar den?
Om historierna blir för läskiga så aktiveras eliminatorn.
–Och Garsson slipper sina mardrömmar. –Vilka prylar de hittar på.
–Nu är jag beredd på det värsta. –Det här var inte så läskigt.
–Henrik, var har du hittat det här? –Bakom soffan.
Det finns visst en hemlig gottegris bland oss.
Är det nån ombord som äter godis utan att dela med sig?
Det här är allt godis jag behöver.
Vad då? Det behöver inte vara jag! Det kan vara Henrik.
–Skulle Henrik ange sig själv? –Ja. För att verka oskyldig.
Det kan vara du. Du verkar nästan aggressivt oskyldig.
Har du mer godis under kudden?
–Det kan vara en fripassagerare. –Visst. Smakade det gott, Glen?
Glufs-Glen.
Nu struntar jag i ert gnabb, små godisgrisar.
Oskyldigt dömd. Jag tror att det är du, Mira.
Vilken egoist! Han har med sig godis från jorden som han äter upp själv.
–Vi ska nog ta honom på bar gärning. –Bra!
–God natt, Henrik. –God natt, Mira.
Sanslöst! Det är inte sant!
Peo: Det var inte bara Henrik som drömde drömmar med Mira i.
♫ Fly me to the moon ♫ and let me play among the stars
♫ Let me see what Spring is like ♫ on Jupiter and Mars
♫ In other words
♫ please be true
♫ In other words
♫ I love...
Henrik!
Shit!
Dubble shit! Tripple shit!
Typiskt!
Åh, vilken dröm!
Det var ingen hit. Slutet alltså.
Henrik kom och fjäskade in sig hos Mira.
Kan ni bevara en hemlighet?
Jag säger att jag vill bli snowboardproffs eller basketproffs.
Men min största hemliga dröm är att bli...
...sångare!
Jag har aldrig berättat det för någon annan. Jag vet inte varför.
Jag tror att jag är en bra sångare. Jag tror det...
Men jag har inte vågat prova det på någon annan.
Han sjunger ju jättebra! Varför kan han inte berätta det för folk?
Skulle jag inte berätta att jag kan armfjärta Ypsagons nationalsång?
–Vad sa du? –Armfjärta Ypsagons nationalsång.
Du ska få höra. Vänta.
–Jag tror inte att jag klarar mer... –Visst är det som om hjärtat brister.
–Jag måste ut och kolla Mutanton. –Jag vill höra hur det går för Glen.
–Är du klar med nationalsången? –Jag kan ta en vers till.
Nu handlar det om Glen och om hur han sätter sig själv i klistret.
Peo: Glen var pigg efter sin dröm och bestämde sig för att leka lite.
Cool!
Inte illa, va? Alien har sett till att vi inte ska ha tråkigt.
Glen "Skywalker" Johnson till commander of base.
I'm going down.
Jag bara låtsades. Autopiloten är inkopplad. Skeppet kör sig självt.
Det här är ju Miras plats.
Jag är inte avundsjuk för det... Jag är jätteavundsjuk!
Hon får ju styra skeppet – för att hon var bäst när vi provkörde.
Men jag har en idé.
Kom...
Jag har en idé – enkel men genial.
Ni kommer ihåg hur vi lärde oss massor förra veckan.
Om jag ger mig själv en dos till blir jag ännu bättre på rymdkunskap–
–navigering, integraler och...och så vidare.
Om jag blir bättre än Mira–
–borde jag få köra skeppet genom nästa svarta hål.
Okej...
Så mycket siffror och grejer.
Förra gången var det redan programmerat och klart.
Jag bara knäpper in lite grejer och så sätter jag mig...
Efter förra gången visste jag vad en funkionsintegral var.
Rakt in i huvudet!
Let's see.
"The name's Bond, James Bond."
Fattar ni? JB 007.
James Bond, agent 007. Det är ju helt klart. Det blir jättebra!
Okej.
JB 007.
När de andra vaknar i morgon–
–kommer de att få möta den nya superintelligenta Glen.
Okej. Då kör vi.
Var det där så smart av Glen?
Hur det går för honom och de andra ser du nästa vecka.
Till dess – ta hand om jorden. Kom ihåg: allt kan hända i rymden.
♫ Våra liv blev en saga
♫ utan regler och lagar
♫ Men är det nån som vet
♫ om resan har ett slut?
Textning: Maria Gratte (c) Sveriges Television AB 2014